![gradina-pomen vucevic 1](https://www.argumenti.rs/wp-content/uploads/2024/05/gradina-pomen-vucevic-1-696x464.jpg)
Premijer Srbije Miloš Vučević poručio je u Donjoj Gradini da su razmjere zločina nad srpskim narodom u NDH tolike da djeluju nestvarno i izrazio uvjerenje da će oni koji „narod žrtve“ optužuju za genocid doći na ovo mjesto da se poklone i da se izvine.
– Sa ovog mesta mi svedočimo da je narod koji je ovo prošao ne može biti narod dželata nego je narod žrtve, da se sa ovog mesta zaklinjemo da su čojstvo i junaštvo naša snaga, da verujemo u nebesku pravdu i Božiju milost da će oni koji nas za genocid optužuju upravo ovde doći, u ovu dolinu plača, da se poklone i da se izvine – poručio je Vučević.
On je na obilježavanju Dana sjećanja na žrtve genocida nad Srbima, Jevrejima i Romima u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj, u svojstvu izaslanika predsjednika Srbije, istakao da je onaj ko to ne shvati, nastavljač onih koji su počinili ovaj zločin.
– Naše je da verujemo i da se molimo, a Bog će nam dati onako i onoliko kako smo se molili, i da radimo i da se politički borimo i da znamo da je uvek noć pred svitanje najtamnija i da će doći nova zora, bolja za srpski narod i naše države, da iz ovih humki izniče slava i besmrtnost Srbinova – rekao je Vučević.
On je istakao da se su se danas okupili na najvećem srpskom polju smrti i da se tu nalaze stotine hiljada onih koji su stradali „kao da nisu ljudi – klani, kuvani, davljeni, odrani, spaljeni, silovani, mučeni i živi sahranjivani“.
– Razmere zločina genocida na ovom mestu su tolika da deluju nestvarno i stvaraju najmanje dva efekta – prvi da vam niko ne veruje da postoji mesto na kugli zemaljskoj gde se od dečjih leševa pravio sapun, a drugi da ta rana toliko boli da čovek u očaju ne želi da o tome razmišlja – rekao je Vučević.
On je upozorio da su ova dva fenomena najopasnija u kolektivnoj svijesti, jer je sjećanje na ove stradalnike srpski identitet i korijen.
– Ponekad se čini da samo zaposleni u Spomen-kompleksu Donja Gradina predstavljaju monahe i monahinje koji se jedini mole Bogu za one koji počivaju ovde. Oni su tu svaki dan sami, oči u oči sa najmonstruoznijim smrtima naših sunarodnika koji ovde leže i na tome im moramo biti zahvalni – rekao je Vučević.
Uporedivši ovo strašno mjesto stradanja sa paklom, Vučević je ocijenio da to što se desilo u NDH „može samo Gospod da razume“, a da onaj ko muku srpskog naroda ne bude shvatio „ponovo je samog Hrista razapeo“.
Vučević je poručio da su srpski stradalnici „naša radosna armija u raju koja brine o nama“.
– Nama mora biti jasno da je ovo Jerusalim naš, naša sveta zemlja, da je ovde naš okean suza i krvi, da smo odavde raspeti i pobednički vaskrsli i do današnjeg dana, jer nas Gospod u ljubavi svojoj ponovo na noge postavi i ojača mišice naše i dade snagu da ne odvraćamo pogled sa ovog mesta, nego da znamo, gledamo i dišemo, da sanjamo i da se zbratimimo, da skupimo snagu i svedočimo pobedu života nad smrti i dobra nad zlim – poručio je Vučević.